Karlsupproret

Karlsupproret var en revolt över skattetrycket i Nensema mellan åren 210 - 206 f.F..

Bakgrund
Revolter, dekadens och dem ständiga fientliga invasionerna ledde till ett skenande skattetryck i det Coloniska imperiet. Eftersom provinsen Nensema med vindistriktet Tarna tidigare stått för enorma vinster påtvingades provinsen högre och högre skatter. Markägare och tjänstemän kunde undfly skatterna och gjorde det ofta vilket ledde till ett ännu större skattetryck på bönderna som inte bara förväntades betala sina egna skatter utan öven de skatter som överklassen undvek.

Defenestrationen i Ybersiel
År 210 f.F. anländer det Coloniska imperiets fogdar och skattmästare till Ybersiel för att driva in skatterna från stadens borgare och bönderna i dess omnejd. Representanter för borgarna och bönderna möter fogdarna på Drakens fäste för att diskutera skatterna. Förhandlingarna urartar snart när fogdarna vägrar lyssna på befolkningen och 7 fogdar och andra höga tjänstemän kastas ut från borgens högsta torn. Borgaren, Karl Eriksson, tar befälet och övertalar borgens garnison att stödja befolkningens sak. Med garnisonens hjälp säkrar rebellerna Drakens fäste och seden hela staden och arresterar alla tjänstemän och markägare de kan få tag på, revolten är ett faktum.

Slaget vid Östra Blire
År 209 f.F. möter en stor rebellstyrka under Karl Eriksson en styrka från guvernör Caler Leclére ledda av guvernörens son Cal Leclére. Striden slutar i ett totalt nederlag för guvernörens styrkor och Cal Leclére dödas.

Slaget står i fylket Östra Blire.

Slaget om Nensema
År 208 f.F. belägrar Karl Eriksson staden Nensema som försvaras av guvernören Caler Leclére i egen hög person. På grund av härjningar från styrkor under kontroll av Matilda "Druiden" Deluvien får rebellerna svårt att försörja sina styrkor och upprätthålla belägringen. År 207 f.F. överger därför Karl Eriksson belägringen och tar sin tillflykt till skogarna i Nensema.

Skogskriget
Under åren 207 - 206 f.F. plundrar och härjar rebellerna byar, gods och borgar runt om i Nensemas skogar. De lyckas undvika guvernörens styrkor och lämnar ett spår av avrättade fogdar och markägare efter sig.

Blodbadet i Mark
År 206 f.F. kallar Caler Leclére rebellerna och Karl Eriksson till förhandlingar i fylket Mark med heligt löften om fri lejd. Karl och andra ringledare bland rebellerna accepterar inbjudan och möter med guvernören. Under förhandlingarna förråder guvernören sina löften och låter arrestera, tortera och avrätta Karl Eriksson och de andra ringledarna. Det sägs att Matilda "Druiden" Deluvien blev så chockad över guvernörens ohederliga agerande att hon tog sina styrkor och marscherade hem. Efter händelsen kom Caler att kallas "Slaktaren".

Efterspel
Konflikten lämnar inga illusioner om de Coloniska imperiets överhöghet. Revolten visade att de lokala tjänstemännen och befälhavarna inte hade styrka nog att upprätthålla lag och ordning och önskan om befrielse från imperiets skatter och dekadens var starkare än någonsin.

Caler "Slaktaren" Leclére kom att betraktas som en niding och kättare bland många anhängare av den gamla tron och den passiva acceptansen som druiderna gett till imperiets byråkrati och tjänstemän var nu så gott som borta. Allt flera talade öppet om självständighet från det Coloniska imperiet.